Vine, grăbeşte-te!
Corect, vino până la mansardă.
Drew, vino.
Vino la noi.
Acum aţi tăcut?
M-aţi trezit.
Asta vrea el?
Cineva a vrut asta?
Trebuie să ne ajuţi familia.
Ce e asta? Ce s-a întâmplat?
Nu o avem pe fiica noastră. Trebuie să ne ajuţi.
Adu-ne fata.
- Te rugăm să o găseşti. - Voi încerca.
Trebuie să faci tot ceea ce poţi.
Promit.
O fac. Dar acum trebuie să dormi.
Trebuie să te odihneşti.
Acolo.
Noapte bună.
Cred că dieta fără cafea te ucide, nu-i aşa?
Nu!
Nu e o problemă.
Nu ai mâncat prea mult.
Stai puţin.
Cumva ai starea de vomă dimineaţa?
Nu, nu. Încă nu. Mă simt minunat.
Ştii, e o zi minunată.
Sunt aici cu tine.
Oh, hei, referitor la junior...
Pot să-i spun junior?
Poţi să o numeşti cum vrei.
E fată? Ce e, simţi că ai o fetiţă?
N-am nici o idee.
Bine.
Sam? Sam Lucas?
Da, aici.
Eu sunt.
Îmi cer scuze. E prima mea zi
şi v-am dat nota greşită.
- Nu e nici o problemă. - Sunt atât de ignorantă.
Nu e nici o problemă.
Chiar aşa, nu e nici o problemă.
Aşadar.
Cui îi vom spune despre copil?
Deliei.
Haide, haide cu mine la magazin.
Îi vom spune împreună.
Nu, nu, nu. Uite, mulţumesc,
dar chiar cred că e ceva
pe care voi două ar trebui să-l împărtăşiţi împreună, ştii,
într-o înaltă ţinută morală, numai între fete.
Pa.
- Nu pot să cred! - Nici eu!
Oh! Doamne, nu mă pot opri din ţipat!
Ei bine, poţi. Chiar poţi.
- Bine, în a câta săptămână eşti? - A 8-a.
8 săptămâni?! Eşti bine?
Ai greţuri?
Îi ştii sexul?
Nu, sunt bine şi nu ştiu.
Oh, iubito, sunt atât de fericită pentru tine.
Te vei mărita?
Când vă veţi căsători?!
Nici măcar nu ne-am gândit la asta.
Oh, corect, corect.
Pentru că nici nu contează, nu?
Ei bine, ştii,
în mintea mea e tot Jim,
- şi suntem încă căsătoriţi. Oh, nu! - Ce e?
Lănţişorul, cu inelele pe care le-am purta,
a dispărut!
Oh, nu-ţi face griji, îl vom găsi.
Probabil că a căzut când te-am îmbrăţişat...
Te-am îmbrăţişat cumva?
Nu, tu doar ai ţipat.
- Scuzaţi-mă. - Intră.
Alăturaţi-vă la această sărbătoare.
Caut o păpuşă, pentru verişoara mea.
Ea e Drew.
Eu sunt Melinda, ea e Delia.
Bună. Bine aţi venit.
Eu sunt Emma. În orice caz, Drew are câteva păpuşi.
Ele nu sunt chiar antichităţi, dar ele par a fi de epocă.
Am fost şi la magazinul de jucării,
dar trebuie să fie de o dimensiune ciudată.
Ele trebuie să se potrivească pe aceste scaune.
Uau, ăsta e un scaun foarte interesant.
Ea nu a vrut să le aducă.
Lor nu le place să părăsească casa.
Cred că nu contează dacă se potriveşte exact,
trebuie doar să încapă.
Şi e o fată.
Ei vor doar o fată.
Păpuşile îi vorbesc ei.
Ştii ce, noi avem o mulţime de păpuşi aici,
aşa că, hai să vedem dacă îţi găsim una.
Drew, chiar aici.
Da, ştii, iar dacă nu avem nimic,
ştii cumva cum a fost făcută,
sau când a fost construită casa păpuşilor?
Oh, nu ştiu.
Verişoara mea tocmai ce a descoperit-o în mansardă.
Oh. Câteodată noi putem merge şi la cei care au produs-o.
A fost făcută la comandă.
E modelul casei în care obişnuiam să locuiesc cu familia mea.
Ei au murit.
- Îmi pare atât de rău. - Şi mie.
Oricum, acum locuiesc cu mătuşa mea, mama lui Drew,
şi... şi sunt bine.
E-n regulă. A fost un accident.
Intoxicaţie cu monoxid de carbon.
Mereu spun oamenilor asta.
Nu ştiu de ce.
Ei niciodată nu întreabă.
Poate, pentru că, vrei ca ei să ştie că
familia ta nu a suferit.
Da.
Ei bine, hai să vedem dacă găsim ceva.
- Te cheamă Emma, nu? - Da.
Ştii ce, noi avem şi mai multe păpuşi în spate.
De ce nu vii cu mine,
şi vom vedea dacă găsim ceva.
Bine.
Ceva noroc?
Nu.
Încă nu.
Verişoara ta a spus că păpuşile îţi vorbesc.
Ea nu mă crede.
Eu te cred.
Eu cred în multe alte lucruri pe care oamenii maturi nu le cred.
Eşti sigură că păpuşile vorbesc?
Ai mai văzut şi pe altcineva? Ştii, poate pe cineva...
pe care ceilalţi nu îl pot vedea?
Nu.
Bine.
Păpuşile tale, ce îţi spun?
Ele sunt triste.
De ce?
Şi-au pierdut fiica.
Ea vrea o fată.
Ei o vor alături de ei.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 04, episodul 21 "Cursed"
Am intrat pe internet. E adevărat,
Emma şi-a pierdut familia acum 3 ani datorită intoxicării cu monoxid de carbon.
Ei au murit cu toţii în somn.
Principala cauză de deces prin otrăvire în SUA.
Hei, îţi voi lua un detector de monoxid de carbon
ca şi cadou pentru petrecerea pe care o vei da.
Petrecere? Te referi la petrecerea pentru copil?
Deja am sunat-o pe Delia referitor la asta.
Tu faci petrecerea pentru copilul meu?
Ce e, nu crezi că mă voi descurca?
Pot cumpăra fanioane şi să amestec Martini la fel de bine ca şi ea.
Bine, dar între timp, pentru că e destul timp,
ce ai aflat de la detectivul Blair?
Te referi la viziunea pe care ai avut-o
despre cineva care şi-a tăiat venele?
Uite, ştiu că moartea lor ar fi putut fi un accident,
dar dacă nu a fost aşa?
Oh, te gândeşti la crimă şi sinucidere.
Cineva a devenit aşa de deprimat încât a ucis întreaga familie?
- Nu prea cred. - Ce te face să fii atât de sigur?
Ei bine, conform raportului întocmit de medicul legist,
nu a existat nici un semn pe nici unul dintre cadavre.
Bine, dar ce zici de vreo cicatrice? Ar fi putut fi vreo încercare anterioară.
Da, am întrebat special asta.
Ei au spus că s-au uitat după acelaşi lucru...
tendinţe sinucigaşe, abuzuri.
Emma ar fi putut fi sinucigaşă?
Da, supravieţuind morţii întregii familii
asta ar fi ceva greu cu care ar trebui să trăieşti.
Da, dar ei au murit acum 3 ani,
aşa că, de ce o bântuie de-abia acum?
Nu fac asta. Ei o bântuie pe fetiţă, verişoara ei.
Da, dar asta e doar pentru că e suficient de mică ca să îi poată auzi.
Asta nu ne spune ceea ce vor.
Am crezut că ei vor fiica să fie cu ei,
ceea ce e un sentiment foarte plăcut, dar ei sunt morţi.
Iar dacă Emma va continua să-şi taie încheieturile,
ei nu vor avea prea mult de aşteptat.
Da, ar trebui să merg acolo.
Nu pot să cred că ai găsit una.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Sper că celelalte păpuşi o vor îndrăgi.
Poftim.
Aceasta este noua ta casă.
Iar voi,
Ea e... Ava.
Nu.
Chelsea. Stai.
Daisy.
Ea poate fi fiica voastră.
Şi? Ce spun ei?
Nimic.
Ei nu vorbesc când sunt alte persoane prin jur.
Dar, priveşte.
Când ne vom întoarce,
ei vor fi chiar acolo unde sunt întotdeauna.
Unde este asta?
Mama şi copii sunt în paturile lor.
Şi orice s-ar întâmpla,
tatăl sfârşeşte prin a ajunge pe podeaua bucătăriei.
- Întins pe jos? - Ca şi cum ar dormi.
Dar el nu pare a sta foarte comod.
Vrei să spui că se mută singure?
Da.
Şi când au început să vorbească cu tine?
Nu ştiu.
Destul de repede după ce i-am descoperit.
Casa păpuşilor a fost ascunsă.
Dar i-am auzit.
Când s-a întâmplat asta?
Acum două zile.
Am ajuns aici căutând un cadou pentru o zi de naştere. Pentru Emma.
Ea va împlini 18 ani.
Drew, ce faci aici sus?
Nu mă jucam cu asta.
Melinda mi-a cumpărat o păpuşă nouă.
Eu doar o puneam acolo.
Eu sunt Lucy Stanton, mama lui Drew.
Bună. Melinda Gordon. Am un magazin în oraş,
iar fiica dvs şi nepoata au venit acolo.
Da. Femeia care are grijă de fată mi-a spus.
Drew, coboară din mansardă.
Acum.
Dacă nu vă deranjează.
Cine e asta? Ce e asta?
Asta nu e fiica noastră.
Scapă de ea.
Am vorbit cu Emma.
Ea mi-a spus cum a ajuns să locuiască cu dvs.
De aceea ţineţi ascunsă casa păpuşilor?
Emma va spus asta?
Nu, ea a spus doar că e o replică a casei în care locuia familia ei.
A fost.
Nu mai e acum.
Când fratele meu...
Când a murit întreaga familie,
eu eram singura rudă care trăia.
Iar pe Emma...
de-abia dacă o cunoşteam.
Fratele meu şi cu mine nu eram prea apropiaţi.
Am avut o ceartă acum câţiva ani.
- Îmi pare rău. - Şi mie.
În orice caz, Drew şi cu mine am împachetat şi ne-am mutat în casă,
să încercăm să păstrăm lucrurile cât mai obişnuite pentru Emma,
Dar acolo erau taxe şi bunuri pe care nu le puteam acoperi.
Un dezvoltator a făcut o ofertă, şi am acceptat-o.
Ei au împărţit proprietatea
şi au dărâmat casa.
Şi de aceea păstrezi casa de păpuşi?
Am avut-o ascunsă sus.
Nu m-am gândit că cineva o va găsi.
Evident că asta a fost o amintire dureroasă pentru Emma, dar...
nu pot participa la ea.
Şi dacă e vreo şansă să o vrea într-o zi.
Dacă nu pentru ea, atunci poate pentru copii ei.
Asta ar putea suna ciudat,
venind de la cineva străin,
dar s-a întâmplat ceva de curând?
Ceva ce ar putea să te îngrijoreze legat de Emma?
Pentru Emma îmi fac griji mereu.
Sunt sigură că, dacă părinţii ei ar fi fost în viaţă,
şi ei ar fi fost îngrijoraţi pentru ea.
Te înşeli, cu toţii vă înşelaţi.
Ea e drăguţă.
Ea nu ar face asta.
Ea nu a fost acolo.
Drew.
Ştii că mama ta nu vrea să te joci cu asta.
Şi nici eu nu vreau asta.
Coboară jos.
Repede, vino aici!
Ce e? Emma e aici!
Grăbeşte-te, grăbeşte-te!
Unde eşti?
Sunt sus.
Nu o lăsa să plece!
Ce s-a întâmplat?
Ea e aici. Nu o lăsa să plece.
Încuie-o înăuntru! Încuie-o înăuntru!
Nu!
Drew! Haide!
Scoate-mă de aici!
Grăbeşte-te, Drew!
Drew a spus că ai pus întrebări legate de casă.
Asta pare că, dacă ai şti anumite lucruri,
ai putea apoi să le înţelegi.
Încerc.
Ai putea să-mi explici?
Pentru că, jur că parcă ei m-au încuiat în mansardă.
De aceea am venit aici.
Când ai văzut-o pe Drew cu păpuşile, ce spunea?
Era ca şi cum ar fi luat apărarea cuiva,
spunând că ea nu e acolo.
Cred că ea vorbea cu familia ta.
Familia mea a murit.
Cred că spiritele lor sunt ataşate de casa aceea.
Spiritele lor?
Fantomele lor.
Şi cred că ei folosesc păpuşile
pentru a ne spune ceva.
De ce nu a vrut să scape de chestia asta?
Ea nu a vrut-o. Nu suportă să o vadă pe Drew cum se joacă cu ea.
Vorbeşti despre mătuşa ta?
Pentru că ea a spus că o păstra pentru tine.
Pentru mine? De ce aş vrea aşa ceva?
Pentru că aparţinea familiei tale.
Nu, nu e aşa.
Aparţinea acelei case.
Ce vrei să spui?
Nu ştiu, am crezut că alte familii înainte de noi
au făcut-o.
Pentru că nu am mai văzut-o până să o descopere Drew.
Uite, eu văd lucruri.
Lucruri care s-au întâmplat,
şi am avut o viziune despre familia ta.
Ce ai văzut?
Pe cineva.
Care şi-a tăiat încheietura mâinii.
Stai puţin.
Crezi că eu eram?
Uite, spiritele câteodată stau cu noi din dragoste,
îşi fac griji,
sau se învinovăţesc.
Mă simt îngrozitor când mă gândesc la ce s-a întâmplat.
Familia mea a murit degeaba,
din cauza unei valve de căldură.
Iar eu am supravieţuit.
Dar eu niciodată nu mi-am făcut rău singură.
Dacă ei sunt îngrijoraţi, spune-le asta.
Nu i-aş dezonora în acest mod.
Trebuie să găsesc acele inele.
Ai căutat peste tot?
Peste tot! Şi nu pot să-i spun lui Jim
pentru că erau inelele de cununie.
Unde vrei să caut eu?
Nu ştiu. Am căutat în toată casa,
iar acum trebuie să pun totul la loc
înainte ca el să ajungă acasă.
Şi, cum merg treburile cu micii tăi prieteni?
Oh, te referi la păpuşi?
Da, ce vor?
Ei bine, la început am crezut că ei o învinovăţesc pe Emma pentru ceva anume.
Da, şi acum?
Ei bine, nu prea mai cred asta.
Spui că mătuşa a minţit legat de casa de păpuşi?
Nu, am spus că nepoata nu a mai văzut casa până atunci.
Bine, cât de ciudat sună? Ştii?
Ea a găsit o casă de păpuşi.
E replica identică a casei fetei,
şi nu i-a arătat-o ei niciodată?
Ei bine, era un lucru sensibil.
Ştii, familia Emmei a murit acolo.
Casa a fost demolată de dezvoltatori.
Nu dezvoltatorii au demolat-o ci mătuşa.
- Poftim? - Da.
Ştiu acea casă.
Am avut mai multe case în acea zonă.
Întregul cartier a fost în acest vacarm.
Nu, nu, nu, nu. A fost divizată din cauza taxelor.
- Casa? - Da.
Nu, asta nu are nici un sens.
Familia avea stare materială bună. Le poţi verifica averea.
Există înregistrări publice.
Bine, atunci de ce a demolat-o?
Asta e o întrebare bună.
Şi despre tot ceea ce a mai minţit?
Unde e?
Ce anume?
Casa de păpuşi.
Ce ai făcut cu ea?
Ce mai contează?
Ce s-a întâmplat cu tine?
Drew a spus că te-a văzut împachetând-o.
De când ea a găsit-o,
ai fost o scorpie.
Spune-mi unde e.
Te referi la casa mea de păpuşi?
Elementul adolescenţei mele dragi?
Asta i-ai spus doamnei de la magazinul de antichităţi.
De ce ai minţit?
Ce e legat de acea chestie?
De ce îţi mai pasă?
De ce ai fost de acord să mă iei la tine?
Ai vreo idee ce am făcut pentru această familie?
Din cauza ta!
Păpuşile nu mai sunt în acelaşi loc unde erau înainte.
Da.
Ce e, se mută singure?
Aşa se pare.
E atât de ciudat.
Ai de gând să vorbeşti cu mătuşa?
Ei bine, devreme ce e o mincinoasă, ce rost ar mai avea?
Eu speram că prietenii mei mă vor ajuta,
dacă ei vor să înceteze să o înfricoşeze pe fiica lor.
Ei sunt aici, acum?
Ei bine, cred că asta e casă, scumpă casă.
Vrei să stau şi eu?
Nu, sunt bine, mulţumesc.
Eşti sigură? Pentru că voi merge acasă
pentru toată noaptea.
Noapte bună.
Ce doreşti?
Ce încerci să-mi spui?
Nu pot auzi ceea ce spui.
Noi ne-am ţinut partea de promisiune.
de ce ea nu şi-a ţinut-o pe a ei?
Cu cine aţi făcut o înţelegere?
Cu Lucy?
Nu înţeleg.
Dacă oamenii îşi încalcă promisiunile,
promisiunile îi vor afecta pe ei.
Yoo-hoo, doamnă Gordon,
sunt aici pentru casa de păpuşi.
Îmi cer scuze, asta nu e de vânzare.
Şi cum o mai duc toţi astăzi?
Nu sunt prea vorbăreţi.
Nu, de când mi-au spus despre înţelegerea pe care au făcut-o
şi mi-au arătat imagini cu mătuşa Lucy tăindu-şi încheietura mâinii.
Crezi că fantomele încearcă să-ţi spună
că mătuşa are probleme.
Ei bine, ei păreau a fi foarte nervoşi,
ca şi cum ea ar fi încălcat o promisiune.
Şi mai e ceva.
Aici şi-a tăiat încheietura mâinii.
Era în căsuţa asta?
Nu. Ea era în casa adevărată când am văzut-o.
Pereţii sunt la fel, mobila,
ceea ce m-a făcut să observ că în fiecare cameră,
unele din anumite părţi sunt ca în casa originală.
Te referi la casa în care locuiau.
Da, cea pe care mătuşa a demolat-o.
Dar, uite, cuverturile de pat şi draperiile,
ele au fost tăiate din cele originale.
Ţesătură reală.
Oh, Doamne.
- Acesta este păr? - Uman.
Este în jurul mobilierului.
Ai spus că păpuşile ţi-au spus despre o înţelegere,
- Promisiune? - Da.
Ai văzut cum mătuşa şi-a risipit propriul sânge.
Ai vreo idee ce a făcut cu el?
Să facă cu el?
Cred că a făcut un sacrificiu...
Poate că a pecetluit o înţelegere.
Poate că i-a sigilat înăuntru.
Ei bine, sângele se face ca o pastă.
Ei spun că încleie sufletul.
Universitatea Rockland te plăteşte să predai astfel de lucruri, Zoe?
Ţin o prelegere în 20 de minute.
Deşi mă îndoiesc că vei obţine un loc.
Este o casă închisă.
Mulţumesc. Am auzit destul din prelegerile tale.
Şi nu ai fost niciodată interesat.
Ce s-a schimbat?
E pentru un pacient. Te deranjează?
Hei, îţi aminteşti când am măcinat
cojile de ou şi le-am amestecat cu sânge fals?
Pentru teza ta de voodoo haitiană?
Vodou. În Haiti, se spune "vodou."
Ah, şcoala primară. Ce vremuri bune.
Şi, cine e preoteasa ta voodoo?
Ei bine, nu aş numi-o chiar preoteasă.
Dar... ha! Ai spus "voodoo."
E o pronunţie din New Orleans.
Sângele, vestigiile, par a fi ataşate căminului.
Duhul casei?
Casa de păpuşi? Ai spus de această doamnă, cum o cheamă?
Hai să o numim mătuşa Lucy.
Pentru că acesta e numele ei şi e mătuşă.
Ea a demolat casa lor reală, nu?
Iar acum nu au unde să meargă?
Ei bine, fantomele pot locui oriunde. Nu-i aşa?
Ei bine, există o anumită teorie ce spune că
în cazul în care acestea nu se pot întoarce la locul lor original de deces,
oricare ar fi acela, ele vor fi pierdute,
rătăcind pe pământ, neputând a fi recunoscute nici de alte spirite
pentru eternitate.
Astea sunt o grămadă de prostii.
Probabil că aşa e.
Şi de aceea doamna aceasta a făcut-o,
pentru a avea un efect opus.
Ce vrei să spui?
Ei bine, a adunat o grămadă de spirite nervoase,
le-a păcălit şi le-a închis.
Asta le face şi mai puternice.
- Şi mai nervoase? - Eu aşa aş fi.
La un anumit moment, vor scăpa,
şi când o vor face, nu va fi prea plăcut.
Noroc.
Alo?
Aud traficul.
A trebuit să merg la arhive.
- Ce ai aflat? - E voodoo.
Vodou. Nu ştiu, cum vor ei să o numească.
Lucy a făcut ceva ca să prindă spiritele acolo.
Ei bine, nu poţi prinde spiritele,
dar le poţi păcăli.
Făcându-le să creadă că nu există în afara casei lor.
Ei bine, sigur a întâmpinat o mulţime de probleme încercând să le închidă.
Exact.
Ceea ce înseamnă că ei au bântuit-o de s-a speriat foarte tare.
Dar de ce?
Probabil că ei ştiau că ea vrea banii.
- Banii lor? - Da, mulţi.
Delia mi-a spus că familia era bogată
iar mătuşa era falită.
Am crezut că asta e o altă minciună, aşa că am făcut nişte cercetări.
Asta e o minciună ciudată.
Îmi place să creadă oamenii că sunt bogat.
Da, ei bine, ea nu e bogată.
Acolo sunt banii familiei.
Erau ai fratelui ei şi urmau să fie a copiilor lui.
Uh, la singular.
Copil. Acum e doar Emma.
Uh, nu, de fapt, Lucy obţine banii
din momentul în care copii mor.
Stai puţin, tu nu... tu nu crezi...
Vreau să spun că a fost doar un accident.
Nu vrei să spui că, de fapt, ea i-a omorât?
Acolo e un motiv pentru care se întorc
la noaptea în care au murit.
Păpuşile se întorc în poziţiile lor.
Dar mătuşa coordonează o moştenire uriaşă.
Ea trebuie să fi primit ceva pentru deranjul său.
Da, a primit. Dar doar până când Emma va împlini 18 ani,
şi apoi ea va primi totul.
Iar Lucy nu se alege cu nimic.
Poate de aceea ei sunt ţinuţi în mansarda ei.
Poate că ei au încercat să o protejeze.
Ascultă, trebuie să plec.
Drew, eşti acasă?
Drew?
Te-ai urcat acolo încă o dată?
Drew!
Opriţi-vă, oricine aţi fi, vă rog!
Ieşi afară. Eşti următoarea.
Bine, eşti acasă.
Drew, păpuşile de sus din mansardă?
Cred că ştii că au vorbit cu tine.
Ce ţi-au spus?
Nu îţi pot spune.
Drew, trebuie să o faci.
Ei au încercat să mă avertizeze în legătură cu ceva.
Sunt numai nişte păpuşi!
Ei sunt supăraţi pe ea pentru că
nu mă lasă să mă joc cu casa.
Supăraţi pe mama ta?
Ea nu vrea să o sparg.
E fragilă.
E antică.
Drew, nu ştii cine sunt?
Aceea a fost casa mea.
Casa în care a locuit familia mea.
Dar ele sunt doar nişte păpuşi.
Care pot vorbi, nu?
Pentru că ei sunt familia mea!
Spiritele lor trăiesc în acele păpuşi.
Te rog.
Ce au spus?
Ei au spus că mama mea i-a rănit.
Şi că te va răni şi pe tine.
Oh, Dumnezeule, asta explică tot.
De aceea ea era surprinsă să mă vadă în viaţă în acea noapte.
Ascultă, voi pleca.
Ştii numărul meu de telefon, nu?
- Eşti sigură? - Sunt sigură.
Vei fi bine.
Tu eşti fiica ei.
Dar dacă ceva se va întâmpla,
dacă vei fi speriată, sună-mă, bine?
Bine.
Pa.
Mamă? Tată? Sunteţi aici?
Da, iubito.
Şi te iubim foarte mult.
E-n regulă.
Ea va fi în regulă acum.
Iubito, trebuie să ne întoarcem.
Dacă nu o vom face, Lucy va şti.
Hei, Ned. Mulţumesc că ai avut grijă de magazin.
Mai e doar un singur lucru de făcut.
Desigur. Nici o problemă.
Nu e de vânzare, dar cineva a venit
şi a luat această mare casă de păpuşi din consignaţie.
Casa de păpuşi?
Da.
Nu-mi spune că după asta te duceai acolo jos?
Doamna a spus că era a ei şi că avea nevoie de ea.
Lucy.
Da, acesta era numele ei.
Am făcut cumva vreo greşeală?
Mă întorc.
Drew...
Drew?
Emma?
Drew?
Iubito?
Ce este?
Sunt speriată.
De ce anume?
De tine.
Oh, Doamne. Ei au ieşit. Drew!
Trebuie să plecăm!
Drew? Drew.
Ce se întâmplă?
Las-o în pace.
Crezi că ea are nevoie de protecţie din partea mea?
E familia ta!
Ce le-ai făcut?!
- Nimic. Spune-le să mă lase în pace. - Nu!
Drew, haide! Vei fi în siguranţă cu mine, bine?
- Nu, nu! - Opreşte-te!
Opreşte-te, mă auzi? Sau o ucid!
Mami!
- Opreşte-te, mă auzi?! - Nu!
Elibereaz-o pe Emma, mamă. Dă-i drumul.
Mamă!
Opreşte-te...
Vino aici.
Nu am făcut nimic!
Niciodată nu am făcut nimic!
Noi te-am văzut.
Te rog să te opreşti, bine?
Fratele tău e aici, şi întreaga sa familie.
Te rog, eu te pot ajuta.
Spune-mi doar ce s-a întâmplat, ce fel de pact ai făcut,
sau ce fel de promisiune, nu contează.
Dacă noi nu vom sta acolo,
ea va distruge casa de păpuşi.
Nu contează, asta nu vă va distruge.
Ştiu că a spus asta, dar nu este adevărat.
Spune-mi doar ce s-a întâmplat. Ai spus că ai văzut-o.
În noaptea în care am murit, tu ai fost acolo.
Era frig în acea noapte,
şi am tot continuat să ridic căldura,
dar nu se încălzea.
Toată lumea a mers să se culce foarte devreme.
Eram cu toţii foarte moleşiţi.
Am crezut că ne-am pricopsit cu ceva,
vreo gripă sau...
Noapte bună, băieţi. Vise plăcute.
Nu am putut să-mi ţin ochii deschişi,
am adormit aşa de repede. Prea repede.
Atunci am văzut-o.
Mişcându-se de la o fereastră la alta,
asigurându-se că suntem toţi.
Şi pentru ce anume?
Bani?
Banii pe care i-aş fi dat ei
dacă ea nu ar fi fost prea mândră să întrebe de ei.
Părinţii noştri te-au tăiat de la asta, eu nu am făcut-o niciodată.
Stai, stai, stai. Ceva nu e în regulă.
El crede că tu i-ai ucis,
pe toţi, pentru banii familiei.
El a spus că te-a văzut la ferestre în acea noapte.
Încercam să o ajut pe Emma.
Am văzut o fată în acea noapte, ieşind dintr-un club.
Ea avea, poate 15 ani.
Era cu un băiat mai mare,
ei băuseră. Am crezut că era Emma,
dar nu puteam fi sigură. Trecuse atât de mult timp.
Nu mai vorbisem cu fratele meu de ani de zile,
şi asta din cauza acelor bani, e adevărat.
Dar eram atât de îngrijorată.
Iar când ei nu au răspuns,
am trecut pe acolo.
Părea că dorm,
şi nu vroiam să îi trezesc.
Şi am găsit camera Emmei.
Era acolo. În pat.
Şi m-am gândit că nu a fost ea.
Că totul e în regulă.
M-am înşelat.
Când am primit telefonul acela, am realizat
că atunci când i-am văzut, ei erau morţi sau pe moarte.
Şi, dintr-o dată am văzut-o. Nu mi-am putut crede ochilor.
Au murit. Nu pot să cred că au murit.
Îmi pare atât de rău, iubito.
Şi nu ai vrut să spui la poliţie că ai fost acolo,
pentru că apoi ar fi trebuit să le spui de ce.
Emma a spus poliţiei că ea a fost
toată noaptea cu prietenele sale
şi că a venit acasă devreme.
Când aveam 15 ani, am umplut patul cu perne
şi m-am furişat pentru a mă vedea cu un băiat pe care îl plăceam.
Dar asta nu te-a costat familia ta.
Ar fi trebuit să stau cu ei.
Le aparţin!
Nu!
Emma, acesta e ultimul lucru pe care l-ar vrea părinţii tăi.
Nu e vina ta.
Nu puteai să îi salvezi, chiar dacă erai acolo.
Tot cea ce contează e că acum eşti aici.
Tu eşti tot ceea ce mi-a mai rămas de la ei!
Când eram copii, eram atât de apropiaţi.
Puiule, îmi pare atât de rău.
Am fost atât de speriată, dar nu am vrut să-ţi fac rău.
Nici ţie nu ţi-aş fi făcut rău.
E-n regulă acum.
E-n regulă.
Eram nervoşi.
Ea a fost în casa noastră.
A crescut un copil pe care am crezut că a vrut să...
Noi am crezut că vroiai să îi faci rău.
De aceea eraţi prinşi aici.
Nu din cauza vreunei vrăji magice.
Nu e vina voastră.
Nu aţi părăsit-o.
Nu aţi lăsat-o singură.
Ea niciodată nu va fi singură.
Mamă, iată acolo, din nou.
Lumina.
Să îi spui lui Lucy că ne pare rău.
Să le spui la toţi că îi iubim foarte mult.
O voi face.
Au plecat.
Mulţumesc.
Unde sunt acele inele?
Te rog, te rog!
Hei, tu de acolo.
Veneam să văd dacă vrei să luăm cina.
Dar, uh, asta e o invitaţie?
M-am înţepenit.
Chiar aşa?! Îmi cer scuze! Oh, stai aşa.
Ce s-a întâmplat?
Am pierdut verighetele.
Şi le-am căutat peste tot.
Am răsturnat toată casa.
De aceea sertarul cu argintăria era în partea de sus a cuptorului.
Da, şi le-am păstrat într-un lănţişor.
Şi le-am purtat peste tot.
Nu le-am pierdut niciodată din vedere,
nici măcar când am crezut...
că tu şi cu mine nu vom mai putea fi niciodată împreună.
Dar treaba e că,
ziua trecută am ieşit din maşină...
Şi, nu ştiu, poate că lănţişorul s-a rupt,
sau, eu...
Nu, te-ai uitat unde trebuie,
numai că te-ai uitat cu câteva zile prea târziu.
Verifică-ţi buzunarul.
Le-am găsit pe podeaua maşinii tale.
L-am dus pe acesta la bijutier.
De ce?
Am vrut să-l gravez.
Ca să îţi aminteşti mereu,
şi copilul nostru să ştie
că ceea ce noi am avut
e...
pentru totdeauna.
Dacă mă vei avea.
Melinda Gordon...
te măriţi cu mine... din nou?
Da!
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 04, episodul 21 "Cursed"
Sincronizare: DISTEL subs.ro team (c) www.subs.ro